(untitled) (Журнал «Рослинництво, селекція і насінництво, плодоовочівництво», 2026)
Метою досліджень було встановлення раціональних параметрів балансу елементів живлення з урахуванням властивостей чорнозему опідзоленого важкосуглинкового Правобережного Лісостепу та перспектив їх поліпшення з урахуванням структури сівозміни і рівня її продуктивності та насичення добривами. Встановлено, що середньорічний приріст урожаю основної продукції культур сівозміни (пшениця озима, кукурудза, ячмінь ярий, соя) залежно від системи удобрення порівняно з абсолютним контролем (5,04 т/га кормопротеїнових одиниць) підвищується на 1,57–3,58 т/га кпо або на 31–71%. Доведено, що у формуванні продуктивності сівозміни на чорноземі опідзоленому найбільший вплив має застосування азотних добрив. Виключення зі складу повного мінерального добрива (N110P60K80 на 1 га сівозмінної площі) азотної складової знижує продуктивність сівозміни на 36 %, фосфорної – на 17 і калійної – на 12 %. Найменше її зниження (на 4–6 %) відзначено у варіантах досліду N110P60K40 і N110P30K80. Середньорічне винесення азоту, фосфору (Р2О5) і калію (К2О) основною продукцією культур польової сівозміни змінюється відповідно в межах 87,2–148,6 кг/га, 34,3–60,3 і 31,9–57,0 кг/га і є найбільшим за внесення N110P60K80. При цьому їх частка становить відповідно 56–57 %, 22–23 і 21–22 % залежно від системи удобрення, а відношення N : Р2О5 : К2О – 1 : 0,39–0,41 : 0,36–0,39. За балансом основних елементів живлення в ґрунті, розрахованого за умови винесення їх з поля лише з основною продукцією культур (зерно й насіння), кращими варіантами досліду є з середньорічним внесенням N110P60K80 і N110P60K40. Як тимчасовий також може бути варіант N110P60, з урахуванням того, що чорнозем опідзолений важкосуглинковий має значні запаси калію як у власне ґрунті, так і в материнській породі, який можуть використовувати рослини.